254 
afvikande ifrån deras normala skapnad, men detta 
förhållande år således blott tillfålligt hos deta slåg- 
te, ej beståmt utgörande Lafhusets våsendtliga skap- 
nad och caractér, såsom håndelsen år med bråmen 
hos Limborie och med disken hos Gyrophore. Laf- 
husets yttre beklådnad eller skorpa hos Limboria 
arter år hård men bråcklig och skör, samt fårgen 
derå alltid svart, den inre substancen består af 
en liksom ihopgyttrad pulver-massa af samma fårg 
(såsom hos Spiloma) och således af annan beskaf- 
fenhet ån «uti Lafhusen hos Lecidee och Ariho- 
nie, emedan den icke eller låter uppblöta sig i 
vatten eller föråndras genom maceration deruti. 
Med åldren tyckas vål Lafbusen hos några Lim- 
borie arter förete någon olikhet i yttre sammans 
sättningen emot den som observeras hos de yngre, 
i så måtto, att den medlersta delen något åtskiljer 
sig ifrån bråmen med en slags fåra eller intryck= 
ning, hvarigenom den visar sig liksom en disk, 
men i detta fall utmårker bråmens olika daning 
ett betydligt och caracteristikt afvikande från ring- 
kanten hos Lecidex. Hos Limborie år lafhusets 
bråm fri, hos Arthonie år lafbuset till hela sin 
omkrets, utan sårskild danad bråm, håftadt' vid 
Jafbålen, och i dessa så vål som Ööfrige omstån- 
digheter finnes således nogsamt att båda dessa 
slågtens lafhus åro våsendteligen ifrån hvarandra 
skiljaktiga. Både till fårg och i öfrige hufvudsak- 
lige förhållanden skilja sig lafhusen hos Spiloma, 
Gvyalecta, Solorina och Gyrophora, som tydeligen 
och lått fattas både i första påseendet och vid når- 
mare jämförelse med dessa slågtens och Limboriz 
kånnemårken efter uppgifne caracterer derå, att 
jag ej må nåmna lafbålens motstridiga skapnad och 
daning hos de tvånne sednare; och sålunda bör 
ingen förblandning af de arter, som tillhöra Lime 
JA 
