2 
na i massa och derigenom blir uppmärksam på 
karakterernas obeständighet, finner svårighet att 
utmärka ett inskränkt antal. För att bana vä- 
gen för ett nytt och grundligt studium af Lax- 
arterna, återstår ej annan utväg än att vid de- 
ras hemvatten steg för steg följa dett under sin ut- 
veckling, och 200 genom meddelande af under 
tiden vunna upplysningar, fästa andras uppmärk- 
samhet på tvistepunkterna. 
En sådan riktning hafva Englands Ichthyo- 
loger under sednare åren gifvit sina forskningar, 
och vigtiga upplysningar hafva derifrån utgått. 
Den lilla Lax, som är föremål för Heatla 
uppsats, har icke förut blifvit anmärkt uti vår 
Fauna. Redan detta vore anledning nog, att nu 
bekantgöra den; men jag hämtar dertill äfven 
en anledning af det vetenskapliga intresse, som 
fäster sig vad den samma. Det är nemligen sam- 
ma Nr som finnes uti Skottland och "England 
under namnet ”Parr” eller ”Samilet” och fin- 
nes redan hos Engelska Faunister upptagen, än- 
da från Ray och WuroucnBy. Den vann tidigt 
uppmärksamhet för sin ringa storlek och det på 
flygtiga undersökningar stadgade omdömet, att 
alla individer voro hannar, hvilket åtskilliga 
fiskare uti England till en del ännu tro vara 
förhållandet, eller man aldrig skall hafva fun- 
nit någon hinga med fullmogen rem. Ända till 
SÅR EA åren hafva Engelska Ichthyologerna va- 
rit af delade tankar om Parrn är en sjelfstän- 
dig art eller: blott en yngre individ, och man 
har å båda sidor andragit så många skäl för bå- 
da åsigterna, att det är i sanning förvånande, 
att denna tvist ännu ej kan betraktas såsom ut- 
kämpad. Vigtigast i alla afseenden är en förli- 
