4 
första ögonkast på fen-formen. Dessa hafva nem- 
ligen hörnen spetsiga; rygg- och i synnerhet 
anal-fenan mycket stupande, så att fenans höjd 
framtill är 3 gånger så stor som dess höjd bak 
till, då Stirren i likhet med Forellerna blott har 
den 2 gånger så hög, och alla hörn rundade; 
blanklaxarne hafva äfven alla andra fenor hvit- 
aktiga, och nästan genomskinliga, och propor- 
tionsvis mycket lägre. 
Jemförd med en Forell af samma storlek, är 
Stirren mera valsformig och af en smärtare växt, 
ej så hög i kroppen och hoptryckt som den för- 
re. Frontal-linien svagt kullrig, med starkt red- 
böjd och mycket trubbig nos, som obetydligt 
skjuter framom underkäkens spets. Underkäken, 
som jemt håller öfverkäkens längd, är betydligt 
kortare än afståndet från nacken till nosen. De 
korta, och i ändan rundade maxillarbenen, som 
likväl äro bredare än på Forellen, äro jemte mel- 
lan-käksbenen och underkäken väl försedda med 
fina, spetsiga tänder, något smärre än på Forel- 
len; så är äfven förhållandet med de tänder, 
som finnas på tungan, vomer och gombenen. 
Ögonen äro märkligt större, än på Forellen, så 
att då ögats diameter på den sednare är mindre 
än halfva afståndet från bakre ögonranden till 
operculi spets och mindre än afståndet emellan 
båda ögonen, är samma diameter på Stirren stör- 
re än båda dessa målt. Bakre randen af gälloc- 
ket är mera tunglikt utdragen och den längst 
utskjutande punkten af denna rand bildar sub- 
operculum. Gälhinnan har vanligen 12 strålar, 
men detta antal varierar, som på alla Laxar; 
man träffar ofta endast 11 strålar; någon gång 
11 på ena sidan och 12 på den andra. 
