Es 5 
Sidolinien , som delar sidorna i 2:ne nära 
lika delar, är rak, bildas af omkring 120 styc- 
ken små fjäll, till storlek och form lika med 
dem, som bekläda den öfriga kroppen, endast 
skiljaktiga genom den upphöjda kanal, som löper 
längs efter midten af hvarje fjäll. Ofvanom den- 
na sidolinia kan man räkna omkring 22 fjällra- 
der, och nedanom den omkring 25, till bukfe- 
nornas rot; fjällens ringa storlek gör räkningen 
osäker. 
Ryggfenan är så belägen, att afståndet från 
dess framkant till nosen är något längre än af- 
ståndet från dess bakre rot till stjertfenans rot; 
den är i det öfre, främre hörnet något afrundad, 
och öfre kanten stupar något mot det bakre hör- 
- net, som är spetsigt, så alt sista strålen är hälf- 
ten så lång som den längsta framtill; den består 
af 14 eller 195 strålar, af hvilka de 4 å 5 äro 
enkla (den 95:te är längst) samt de 10 å 11 der- 
på följande i spetsen delade och greniga. 
Analfenan är temmeligen hög, framtill betyd- 
ligt afrundad, och med bakåt böjda strålar; kan- 
ten är liksom imskuren bakom det afrundade fram- 
hörnet; sista strålen hälften kortare än den 2:dre 
eller 3:dje delade, som är längst; strål-antalet 
är mycket varierande, vanligen finnas 3 enkla 
och 8 i spetsen greniga strålar, men stundom 
4 å 5 enkla samt 8 å 9 delade. 
Bröstfenorna äro särdeles utmärkta för sin 
form och relativa storlek: längden är ungefär 
lika med hufvudets, eller så att då fenan ligger 
utmed sidorna, binner spetsen ända fram till den 
linia, som nedfaller perpendikulärt från ryggfe- 
nans främre rot; bredden är äfven betydligare 
än på Forellens, dock rättar den sig efter graden 
af fenans hopläggning; fenorna inserera sig nära 
