19 
äro- de : högsta, aftaga derefter åter och sluta med 
fenan. I början är springan emellan fentäckarne 
ganska trång, och hvart och ett af deras fjäll 
har öfre kanten inviken och liggande öfver det 
närmast derintill belägna, men småningom ut- 
plånas dessa veck, randen blir enkel och tunn 
och rännan i samma mån vidare. 
Ryggfenan börjar ett stycke framom bröst- 
fenornas fäste och fortlöper till helt nära stjert- 
fenan; alla strålarne, till ett antal af omkring 
46, äro enkla och oledade; deras relativa och 
absoluta längd kan ej med säkerhet bestämmas 
på det mutilerade exemplaret; sannolikt sluta de 
sig 1 mycket fina spetsar, sammanbundne af en 
ytterst tunn fenhinna. Fenan synes hafva varit 
lågast framtill och högst midt på, samt ägt en 
jemt afrundad rand. Analfenan har alldeles sam- 
ma form och konstruktion som ryggfenan; den 
börjar straxt bakom den, under bröstfenans rot 
sittande, analöppningen, fortlöper till nära stjert- 
fenan och slutar midt emot slutet af ryggfenan; 
den består af 40 strålar, alla enkla och oledade. 
Bröstfenan (var 1 spetsen afbruten) är hopfälld, 
smal och jemnbred, troligen med tillskärpt spets; 
den har en direktion snedt uppåt och är unge- 
är af hufvudets längd; fenans rot är på yttre 
sidan fjällbeklädd; strålarne till ett antal af 19 
eller 20, alla i spetsen delade, utom den första, 
som ' är en kort taggstråle med bred rot. Buk- 
fenorna sitta under, eller straxt framom bröst- 
fenorna; de voro på exemplaret allt för mycket 
stympade, för att säkert kunna beskrifvas. Den 
venstra fenan var vid roten afbruten, deraf ser 
man på figuren endast de 2:ne spetsiga fjällen, 
som sitta vid sidan af fenvecket. Af den hö- 
gra fenan, syntes några lemningar, som tycktes 
