21 
drag till en närmare kännedom af slägtet Pte- 
raclis och beskrifva ytterligare 3:ne små indivi- 
der (2:ne från Indiska oceanen och en från Ca- 
rolinska kusten), alla likväl mer och mindre ska- 
dade, och hvardera såsom typ för skilda arter. 
Jemföra vi nu härmed ifrågavarande slägte, blir 
resultatet, att Prerycombus väl måste betraktas 
som generice skild från Pteraclis, men att båda 
hafva ganska många karakterer gemensamma och 
mycken habituell likhet. Man finner nemligen 
hos båda samma fjällform och samma fentäckare ; 
mun- och tandbildningen lika; gälhinnans strålar 
lika många; hufvudets och kroppens form är i 
det hela taget öfverensstämmande; och fenorna, 
ehuru skiljaktige uwull storlek och utsträckning, 
visa dock en stor likhet i anseende till läge, 
form och bildning. 
På grund häraf skulle jag tro, att dessa bå- 
da slägten en gång komma, att stå bredvid hvar- 
andra och gemensamt bilda måhända en egen 
liten familj. 
Från Pteraclis skiljer man Pierycombus ge- 
nom följande karakterer: 
Kroppen är högre och af en oval form; 
inga tänder finnas på gombenen, ej heller på 
vomer; ryggfenan börjar bakom ögonen , och 
analfenan straxt bakom bröstfenornas rot, un- 
der hvilken (eller straxt framom) bukfenorna 
hafva sin plats , m. m. hvartill en direkt jem- 
förelse emellan individer af båda slägtena, samt 
undersökning af friska exemplar, kunna gifva vid 
hand. Jag vågar ännu ingenting yttra om skilj- 
aktigheten emellan fenstrålarnes längd uti rygg- 
och analfenan på dessa båda slägten, som är an- 
nars den mest 1 ögonfallande olikheten dem emel- 
lan, ty det är alldeles icke omöjligt, snarare tro- 
