sic) 
Jag förmodar, på grund af den bibehållna Lin- 
neanska diagnosen, att den uti Retzu Fauna Sve- 
cicea och Nirssons Synopsis upptagna Acus icke 
heller är någon annan. Hvad mig beträffar, 
har jag städse hyst mycken betänklighet vid att 
antaga någon art med 'sexkantig bål, efter någon 
sådan aldrig kommit i min hand, och jag, oak- 
tadt flitigt eftersökande, aldrig lyckats ertappa 
vid våra kuster mer än en enda art af Tångsnäl- 
Zorna. Jag hade således varit betänkt att ute- 
sluta Typhle i den falska förmodan, att vår Skan- 
dinaviska art var den sannskyldige Acus; men, 
sedan jag erhöll YARRELLS vackra arbete öfver 
Englands fiskar, blef jag genast upplyst om miss- 
taget, och har sedan kommit till det resultat, 
jag nu i korthet sökt framställa. 
Båda de ifrågavarande arternas diagnostik 
och Synonymi blifver följande. 
1. Stora Tångsnällan, Syngnathus Acus. 
Capite supra convexo, erista media longitu- 
dinali, fronte decliva; rostro subeylindrico capi- 
te plus qvam duplo angustiori; pinna caudali 
apice rotundata. 
Synonymi. Det är denna art, som ROonpe- 
Let aldraförst uppställt under namn af Acus 
Åristotelis , secunda species. Arrtepi beskrifver 
den sedan ganska riktigt i Descript. Spec. pag. 
3, N:o 3, och upptager den vidare uti Synon. 
pag. 2, N:o 3, samt i Gen. pag. 1, N:o 3; men 
citerar på båda de sistnämde ställena oriktigt 
N:o 2 af sina Descriptioner. Att det är denna 
art, som Linné uti Syst. Nat. I, pag. 416 upp- 
