31 
hos ÅxRTEDI, som i sina Descript. Specierum Yem- 
na öfver densamma en utförlig beskrifning, se 
pag. 1, N:o 1. Den är också af alla inhemska 
Författare utan undantag sedermera  beskrifven 
under samma namn. Det enda som kan anmär- 
kas, är att ArtEbori och efter honom  LinnÉ ut- 
sträckte för långt synonymien, så att den äfven 
kom att innefatta en liten distinkt art, hvilken 
Wiirovensy upptagit under namn af Acus Lum- 
briciformis. Denna, som lärer vara allmänna- 
re vid England, fick således af Pensant och ef- 
terföljande bära namnet Ophidion, vlls Hr Je- 
NYNS fann nödigt öfverflytta det på hannen till 
Aquoreus. Namnet Lumbriciformis: blef då åter 
upptaget af sistnämde Författare men icke lyck- 
ligare tillämpadt, än att han, utan att märka 
det, derunder beskrifver den rätta Linneanska 
Ophidion. Detta är den enda säkra upplysning 
jag kunnat finna, att vår Ophidion äfven före- 
kommer vid England. Efter Jesyss upptager H: 
YARRELL äfven samma namn, Lumbricilformis, 
citerar dervid den förres beskrifning, men be- 
skrifver sjelf derunder ganska tydligt den ur- 
sprungliga arten, som med rätta tillkommer det- 
ta namn. Oaktadt således ingen af de nämde 
författarne, hvar för sig, känner mer än 2:ne ar- 
ter Hafsnålar, blir resultatet, då man tillsam- 
mans adderar deras upptagne arter, att 3:ne ar- 
ter finnas vid England, och så, som jag redan 
nämt, är äfven förhållandet vid våra kuster. 
Någon anledning att misstänka våras identitet 
med de Engelske, har. ej förekommit mig. 
Innan jag nu ingår uti speciella framställ- 
ningen af våra inhemska arter, vill jag på för- 
hand fästa uppmärksamheten på vissa allmänna, 
för dem ' alla gällande egenheter, hufvudsakligen 
