a 
,y 41 
> 
Den äldre åsigten, att båda voro skilda arter, 
har i sednare åren åter börjat göra sig gällande, 
och vi finna den till och med försvarad såsom 
tillförlitlig af Englands sednaste Faunister, stöd- 
jande sig dels på den betydliga formskillnaden 
mellan båda, dels på en observation af Hr Jonn- 
STON ""), som nemligen funnit manliga organer hos 
en Dracunculus. Äfven i Sverige har D:r ScHa- 
GERsTRÖM "") för några år tillbaka gjort ett in- 
tressant. fynd, som af honom blifvit betraktadt 
såsom ett bevis på den äldre åsigtens giltighet. 
I frågans närvarande skick, då det ena miss- 
taget räckt det andra handen, synes det vara 
af vigt att bestämdt få afgjordt, hvilkendera åsig- 
ten är den riktiga. En 3-årig erfarenhet, in- 
hämtad under jemförelse och dissektion af exem- 
plar i mängd, dem jag lefvande haft att tillgå, 
har till full evidens öfvertygat åtminstone mig, 
att båda namnarterna äro olika kön af en och 
samma art , och då jag nu framlägger de grun- 
der, på hvilka detta antagande hvilar, förmodar 
jag att inga vidare inkast kunna göras. 
Hvad nu först År Jousstons ofvan upptag- 
ne observation beträffar, som synes vara det 
svåraste argumentet, så är denna säkerligen gan- 
ska riktig (jag har åtminstone sjelf många gån- 
ger haft tillfälle att besanna den), så snart man 
nemligen under Auctorernas Dracunculus in- 
begriper alla de individer, som hafva karak- 
teren ”pinnwe dorsalis prioris  raditis corpore 
(seu trunco) brevioribus ;” men bevisar då långt 
ifrån det, hvad man trott och uppgifvit; ty in- 
gen yngre banne af Lrra har första ryggfenans 
ra Zool. Journ. Vol. III, sid. 336. 
"") Kongl. Vet. Acad. Handlingar 1833, sid. 126. 
