ÖR 
45 
delning; dock skall ingen uppmärksam forskare 
undgå att anmärka, huru som dessa, öfverhuf- 
vud taget, utvecklas och tilltaga i den mån, 
som hannen nalkas sin mognad, och huru den- 
na förändring följer steg för steg med de öfriga, 
förut anmärkta utvecklings-graderna af hufvud- 
och fen- formen. Den unga hannen är, med un- 
dantag af första ryggfenans färg, nästan fullkom- 
ligt så tecknad och färgad som honan, och kan 
på färgen omöjligt skiljas från henne ). 
I slutet af November och under första hälf- 
ten af December månader fångas nästan i hvar- 
je vadkast, på den trakt. af Bohusläns skärgård, 
der jag en längre tid vistats, några Callionymi, 
eller som fiskarena kalla dem Sjökockar. De fle- 
sta äro yngre hannar, eller sådane, som med 
hela habitus af honan hafva ryggfenornas strå- 
lar högre än på denna, men dock betydligt lä- 
gre, än på den gamla hannen. Dissektionen af 
dessa ådagalägger, att de äro hannar, och nå- 
gon villrådighet härom kan så mycket mindre 
uppstå, som genitalia hos detta slägte, redan i 
en omogen period, äro särdeles utmärkta, och 
hannens hafva en anmärkningsvärd likhet med 
testiklarne hos Foglarne. Hos ingen sådan ung 
hanne (eburu många än blifvit undersökta) har 
beskaffenheten af genitalia gjort det sannolikt, 
alt den till fortplantning af sitt slägte varit mo- 
gen; tvärtom hafva testiklarne hos alla varit 
små, hårda och glandelformiga, desto mindre ju 
") För att åskådligare framställa dessa hannarnes grad- 
vis skeende förändringar, har jag förvarat en hel 
series af sådane yngre hannar för Zoologiska Riks- 
Museum, der det framdeles blifver tillfälle att an- 
ställa jemförelser. 
