64 
rand helt och hållet fri, hvarigenom gälöppnin- 
garne blifva stora, såsom vanligt är händelsen 
hos fiskarne. På Fig. 2 ser man detta ganska 
tydligt. Analöppningen, som intager sin rätta 
plats relativt till ryggfenan, sitter likvist stjert- 
spetsen något närmare än hos de äldre, d. v. s. 
blott ett stycke framom halfva kroppslängden. 
Denna öppning är på ungen mera utmärkt ge- 
nom det utskjutande, bakåt inskurna börn, som 
buklinien på detta ställe formerar. De fjällplå- 
tar, hvilka i form af ringar bekläda hela krop- 
pen hos de äldre, synas ännu ej vara bildade; 
utan ser man, då ungen betraktas ofvanifrån, 
längs utmed båda sidorna af kroppen en rad fi- 
na sågtänder utskjuta, som icke kunna vara an- 
nat, än spetsarne af de från vertebrerna utlö- 
pande processus transversi, hvilka hos äldre Syn- 
gnather äro till finnandes och gifva direkta stöd- 
jepunkter åt de omnämda hudringarne. Jag tyck- 
te mig kunna räkna 18 sådane spetsar mellan 
hufvudet och anus och åtminstone 950 mellan 
anus och stjertspetsen. Bröstfenorna, som inta- 
ga samma plats som hos Tångsnällorna, äro gan- 
ska små, dock distinkta; de hafva en utvidgad 
något afrundad spets och blott rudimentära strå- 
lar. Dessa organers rörelser äro särdeles lifliga. 
Ryggfenan kan äfven tydligt urskiljas, ehuru dess 
strålar synas ännu blott antydda; från denna fe- 
nan utlöper såsom en fortsättning så väl framåt 
som bakåt en något lägre fenlik hinna, utan 
minsta spår af strålar; den främre fortsätlnin- 
gen aftager småningom i höjd och försvinner 
ungefär på halfva afståndet mellan nacken och 
ryggfenan; den bakre åter fortlöper längsefter 
hela stjertryggen, med samma böjd, ända till 
stjerl- 
