72 
För att härvid vinna någon visshet, all icke, 
vid en viss lemperalur, elt med kalihbydrat och 
en organisk, icke flygtig, kropp, blandadt svaf- 
velsyradt kali önderdala hvarandra med bild- 
ning af svafvelsyrligt kali, hvilket väl kunde an- 
ses möjligt, löste jag svafvelsyradt kali och tvål 
i en lut af kalihydrat, afdunstade blandningen 
till torrhet och upphettade den ull dess att stör- 
re delen af de feta syrorna voro förstörda. Då 
den svartgrå saltmassan löstes 1 vatten och öf- 
ver neltade. med saltsyra, utvecklades kolsyregas 
af en stickande, sur lukt, sådan den erhålles vid 
beredning af v. Creirs fettsyra, som anses vara 
en af saltsyra smittad skarp produkt af oljors 
torra distillation (BraAnoes's Acrolein); men intet 
spår af svafvelsyrlighet kunde på detta sätt upp- 
täckas äfven då vätskan upphettades till kokning. 
Försöket omgjordes ännu en gång, men i 
stället för tvål, tillsattes socker och hettan fort- 
sattes till dee atl större delen af det genom 
kalits inflytande bildade humin ") var förstördt. 
Den balfflytande massan afsvalades då och löstes 
i valten med brun färg, svafvelsyra fällde derur 
humin, som i kokning sammanbakade ull en 
kluna men ingen svafvelsyrlighetsgas utvecklades, 
kberkena köld: slletinnder fortsatl kokning. Deraf 
vill det således synas, som låter icke svafvelsy- 
radt kali sönderdela sig till svafvelsyrligt då det 
upphettas med källa diahock icke flygtiga, bränn- 
bara ämnen, utan bibehåller sig oförändradt till 
dess det på en gång öfvergår tull svafvelkalium 
”) Jag har trott att det oriktigt valda namnet ulmin 
borde utbytas. Jag har i dess ställe, i den Franska 
Upl. af min Lärbok, användt benämningen géine; 
men jag har sedermera utbytt äfven detta emot hu- 
min, som är hufvudbeståndsdelen af humus.” 
