75 
än dessa båda syror tillika bildas. Det är lik- 
väl klart, att om den af honom upptäckta syran 
skulle innebålla i at. undersvafvelsyra i stället 
för två at. svafvelsyra, så måste äfven andra 
produkter uppkomma. Detta är äfven händel- 
sen, och af detta skäl skall jag här anföra mina 
försök öfver denna syras beredning. 
Naftalinsvafvelsyrans beredning. FARADAY 
erhöll den af naftalin med koncentrerad vatten- 
haltig svafvelsyra. Woöunrek och LiesiG hafva 
visat, att den erhålles äfven af vattenfri svafvel- 
syra, hvarvid ganska litet vattenhaltig svafvel- 
syra bildas, så alt, vid mättning med kolsyrad 
baryt, obetydligt svafvelsyrad baryt erhålles. Jag 
har försökt båda. 
a) Med vattenhaltig svafvelsyra. Naftalin 
till dessa försök distillerades med vatten, torr- 
kades, smältes och hölls vid + 1002 en half tim- 
ma, för att befrias från vatten. Svafvelsyran 
var distillerad och koktes sedan en stund i pla- 
tinakärl, till dess att allt öfverflödigt vatten 
kunde anses bortgånget. Svafvelsyran inhälldes 
i en flaska med glaspropp, der den fick svalna. 
Naftalin, som i små bitar inkastades, färgade sig 
purpurröd på ytan men löstes långsamt. Syran 
upphettades derefter i vattenbad till +1009. Så 
snart naftalin smälte, upplöste det sig genast i 
syran, som färgade sig röd åt gulbrunt. Intet 
spår till utveckling af någon ting gasformigt kun- 
de upptäckas och ingen lukt af svafvelsyrlighet 
kändes. Naftalin tillsattes så länge syran vid in- 
drypning i vatten icke fällde naftalin. Den gaf 
visserligen alltid en ringa oklarhet, men som 
icke syntes vara naftalin. Så snart den upplöst så 
mycket npaftalin, att den, efter > timmes digestion, 
tydligt afsatte naftalin vid utspädning, ansåg jag yt- 
