26 
terligare tillsats af naftalin ändamålslös. Syran 
lemnades all svalna och delade sig dervid icke i 
två skilda lag, såsom vid FaranAys berednings- 
metod. Den var en fullkomligt klar, röd, sim- 
mig vätska, alldeles ik en silad upplösning af 
rödt sagu i kokhett vatten. 
Då den blandades med vatten, uppkom föga 
värme-utveckling och blandningen grumlades af 
naftalin, som fälldes i fina fjäll. Det uppflöt i värme 
i form af en gulbrun olja och stelnade kristal- 
liniskt under afsvalning. Ur den svalnade lös- 
ningen ansköt en ny portion naftalin, som varit 
deri upplöst. Den silade klara vätskan var ljust 
brungul. Det som stannade på filtrum löstes till 
ringa qvantlilet 1 tvättvallnet och grumlade det 
förut genomgångna. Det upptogs särskilt och 
tycktes vara naftalin, hvars lukt det hade; am- 
moniak utdrog naftalinsvafvelsyra och lemnade 
naftalin olöst. 
Den silade sura vätskan försattes med små 
qvanlileter kolsyrad baryt isender till dess att 
all svafvelsyra var utfälld. Den svafvelsyrade 
baryten hade en lindrig dragning åt rödt. Den 
silade sura vätskan försattes ylterligare med kol- 
syrad baryt, hvarunder en del af det nybildade 
saltet utfälldes, och vätskan blef tjock som en 
gröt. Genom full mättning med baryt och upp- 
värmning löstes större delen af det afsatta sal- 
tet åter. 
b) med vattenfri svafvelsrra. Vid denna 
beredningsmethod förete sig några olikheter. Der- 
vid utvecklas alltid lukt af svafvelsyrlighet; det 
är osäkert om denna utveckling är en nödvän- 
dig följd. af naftalinsvafvelsyrans bildning; den 
kan härröra från inverkan af vattenfri svafvel- 
syra på redan bildad naftalinsvafvelsyra, hvilken 
