9 
inverkan svårligen kan förhindras. Emedlertid 
fås den äfven, då torrt pulver af naftalin 'ställes 
under en glasklocka, bredvid ett öppet kärl med 
vattenfri svafvelsyra. På trenne dagar hade naf- 
talin vunnit ungefär 1 af sin första vigt. Luf- 
ten i klockan luktade svafvelsyrlighet. Massan 
var röd, solid, och rökte då den kom i luften, 
till bevis att den bildade naftalinsvafvelsyran 
upptagit en portion svafvelsyra, som ej hade till- 
fälle att intränga till det ännu ej angripna naf- 
talin. Mycket naftalin blef olöst, då massan blan- 
dades med vatten, lösningen var brunröd och 
gaf, vid mättning med kolsyrad baryt, en svagt 
rosenröd svafvelsyrad baryt. 
Då vattenfri svafvelsyra inledes i fullkom- 
ligt torrt pulver af naftalin, på det sätt att 
pulvret inlägges i ett förlag och syran införes 
dit droppvis, genom distillation vid en ganska 
lindrig hetta, så förenas de med häftighet, hvar- 
vid jag en gång sett ett svagt, gulaktigt eld- 
fenomen utbryta, då droppen föll längs efter 
ett framskjatande naftalinfjäll. Detta undvikes 
om massan hålles smält, och syran således ge- 
nast träffar ett öfverskott af naftalin. Massan 
blir först röd och efter en stund mörkbrun. Vid 
detta tillfälle bör naftalin användas i öfverskott, 
till förekommande af att andra produkter än de 
som åsyftas, skola tillika bildas, hvilket dock svår- 
ligen kan fullt undvikas. Massan löstes i ko- 
kande vatten, hvarvid naftalin smälte och flöt 
upp på vätskan, der det under afsvalning stel- 
nade. Äfven här ansköt en portion naftalin ur 
den kallnade sura vätskan. Den genom vätskans 
mättning med kolsyrad barytjord erhållna svaf- 
velsyrade baryten var blekröd. Den mättade 
lösningen var också något färgad. Genom till- 
