79 
lika som ethyloxiden i vinsvafvelsyran, förvand- 
lade jag en del naftalinsvafvelsyrad baryt till 
kalisalt och upplöste sedan detta 1 kokning i en 
koncentrerad lut af kalibydrat, hvarmed den län- 
ge kokades i distillationskärl. Intet spår af naf- 
talin följde vattenångorna, då deremot fritt naf- 
talin begynner sublimeras med vattenångor långt 
innan valten hunnit kokpunkten. Under vät- 
skans afsvalning ansköt naftalinsvafvelsyradt kali 
åter alldeles oförändradt, och intet spår till ny- 
bildadt svafvelsyradt kali kunde i blandningen 
— upptäckas. Deraf torde således kunna slutas att 
naftalin icke är förenadt med syran i egen- 
skap af basis. 
Efier de åsigter jag i det föregående anfört, 
borde naftalin således vara förenadt med under- 
svafvelsyra. Till utrönanude häraf afdunstade jag 
blandningen af kalisaltet med kalihydrat till torr- 
het i en platinadegel och upphettade det till dess 
alt naftalin begynte sublimeras och massan be- 
gynte mörkna. Den luktade, efter upplösning 
i vatten, af kreosot och lemnade olöst ett svart- 
brunt ämne. Lösningen var mörkgul till färgen, 
gaf med saltsyra en hvitaktig fällning, som trögt 
sjönk och utgjordes då af fina kristallfjun. Mera 
af samma ämne uldrogs ur det i vatten olösliga 
af alkohol. Detta ämne bar jag icke närmare 
undersökt. Vätskan, gjord sur med saltsyra, luk- 
tade af svafvelsyrlighet, som 1 myckenhet ut- 
vecklades vid vätskans upphettning till kokning. 
Detta inträffar således fullkomligt med den iden att 
naftalin varit förenadt med undersvafvelsyra. 
Det återstod nu att sälta delta utom all fråga 
genom bestämmande af barytsaltets halt af ba- 
rytjord. Består det af C20H!6S + BaS, så gifva 
100 d. salt 40.584 d. svafvelsyrad barytjord; 
