33 
silar (då, och mättar åter ull hälften med kol- 
syrad baryt, så blir massan tjock som en gröt 
af fina, fjälliga kristaller. Dervid mättas blott 
den” starkare syran, och dennas salt är mycket 
tröglöstare i köld i en vätska, som håller fri sy- 
ra, än sedan denna syra är mättad. Det afsatta, 
laget på filtrum, tvättadt med, kallt vatten från 
HOREr vätska, och sedan upplöst ull mättning I 
kokande vatten, afsälter sig derur i kristallfjäll 
ju större och' redigare, ju I Nibe vätskan är nä- 
ra sin fullkomliga mältning. Detta salts koncen- 
trerade upplösning grumlas icke af alkohol, och 
om sedan litet ättiksyradt bly tillsättes, visar sig 
först efter en eller par dagar ett ringa spår är 
flockor. 
Saltets gray skedde på två sätt: saltet tor- 
kades i en vägd platinadegel vid. +1009 i en 
ström af vattenfri luft, och när det, efter afsval- 
hing under en klocka öfver koncentrerad svafvelsy- 
ra, befanns icke mera hafva förlorat i vigt, vägdes 
det. Det vägda antingen brändes i degeln, till 
dess återstoden var hvit, försattes då med litet 
utspädd svafvelsyra , hvarvid lukt af svafvelbun- 
det väle gaf sig tillkänna, intorkades dermed och 
glödgades, eller ock upplöstes det i vatten och 
fälldes med utspädd distillerad svafvelsyra. Jag 
erhöll nu af 100 d. salt i 3 försök 41.74, 41.814 
och; 41.936 p. c. svafvelsyrad baryt. 
Af allt detta torde således med någon sä- 
kerhet kunna slutas, alt naftalinsvafvelsyrad ba- 
ryt består af 
1 at. undersvafvelsyra — . . 902.330 
1 at. barytjord . . «oo. -> 956.880 
2 dubbelat. naftalin . . .1628.396 
hvaraf följer, att barytsaltets atomvigt är 3487.606. 
| 
