35 
Jyser alla oscillera omkring vigten af'15 alt. vä- 
te på 20 at. kol. 
Vid de försök, som jag sedenniöjm anställt, 
i afsigt att komma till säkerhet om REGNIAULTS 
åsigt är riktig eller icke, har jag visserligen icke 
varit så lycklig, att få så nära, som han, ut he- 
la qvantum af bränbara beståndsdelar; men jag 
bar upptäckt anledningen till förlusten, som är 
en egenhet af detta salt, hvilken jag icke för- 
märkt bos någon annan kropp, som jag förbränt. 
Den består deri, att sedan barytsaltet är blan- 
dadt med, först litet glödgad chromsyrad bly- 
oxid, för att hindra utveckling af svafvelsyrlig- 
het, och sedan kopparoxid, och iulägges i för- 
bränningsröret, så ser man, så väl på pest liner 
kapseln, medelst hvilken massan ifylles, som på 
glasrörets insida, en hvit hinna af saltet, som 
ensamt stadnar efter den nedfallna massan. Dessa 
kunna med kopparoxid nedbringas, så att ögat 
icke mer märker spår efter dem; men ett abso- 
lut medfående at hvarje partikel torde ej vara 
tänkbart. När röret sedan varit underkastadt 
torkningsoperation, finner man, oaktadt massan 
under pumpningen icke visat ringaste benägen- 
ket till rörelse, att den utdragna delen af röret 
har ett märkbart anflog efter dam afdetta salt, 
helt hvilt och fritt fan kopparoxid, hvilket an- 
flog visserligen varit till vigten högst obetydligt, 
och som jag med ändan af en fin fjäder väl kun- 
nat borttaga, men ej till sin qvantitet bestämma. 
Detta ubrallade alldeles lika i två försök. Då 
här icke är fråga om att bestämma den absolu- 
ta qvantiteten af kol och väte, som dessutom 
kan anses vara, utan all annan osäkerhet än vig- 
ten af två atomer väte mer eller mindre, fulle- | 
ligen känd, så ansåg jag försöken kunna leda till 
