9 
lik;  shöhvit massa, som genom silning skildes 
från den sura moder välskan, och tvättades med al- 
kobol, så länge denne visade fri syra efter in- 
torkning. på lakmuspapper. : Modervätskan, ytter- 
ligare afdunstad nära torrhet, och då  belhand- 
lad med den alkohol, som tjent till uttvättnin- 
gen, gaf ännu en portion af samma salt, som, 
efter tvättning med ny alkohol, befanns rent. 
Detta salt analyserades på samma sätt, som för- 
ut är beskrifvet, dels genom bränning och dels 
med svafvelsyra; 100 d. salt, uttorkadt vid +100? 
i vattenfri luft, gåfvo 1 5 försök 50.7, 50.84, 
50.836, 50.93 och 50:968 p. c. svafvelsyrad 
baryt: ' i 
0 oDenna barythalt passar icke till något. en- 
kelt förhållande emellan naftalin och svafvelsyra. 
Det "som kommer närmast 'vore 5 enkla at. naf- 
talin (eller '23 dubbelatom), 4 at. svafvelsyrå 
och ''2 "at. barytjord; men det skulle gifva en- 
dast 48.98 p: c. svafvelsyrad baryt. Tager man 
i samma atomförhållande bort 2 at. syre från 
svafvelsyran, så bar man 5 at. naftalin, 2 at: 
undersvafvelsyra och 2 at. barytjord, som skulle 
frambringa 50.68 p. c. svafvelsyrad baryt. Det- 
ta 'öfverensstämmer bättre med barytbalten, och 
är dessutom mycket sannolikare, emedan förhål- 
landet : 2:5: hörer till dem som vanligare före- 
komma, om just icke i föreningar af detta slag. 
Det återstod nu att, medelst saltets förbrän- 
ning med kopparoxid, afgöra huruvida denna 
sammansättning. är den rätta. För detta ända- 
mål förbrändes 0.5015 gr. af ett salt, som gif- 
vit 50.93 p. c svafvelsyrad baryt. Saltet blan- 
dades, före tillsättandet, af. kopparoxid med sin 
dubbla vigt, nyss glödgad, ren blyoxid, för att 
qvarhålla den andra atomen svafvelsyra. Saltet 
