95 
För att rena den, löses den i kaustik am- 
moniak, afdunstas till dess att allt öfverskott af 
ammoniak är aflägsnadt, silas och fälles med en 
lösning af blysocker, fällningen är brungul, vät- 
skan utspädes med kokhett vatten och digereras 
en stund, samt afsilas, och det olösta kokas med 
nytt vatten, så länge detta blir oklart under 
afsvalning. Dervid upplöses den nya syrans bly- 
salt temligen rent i vattnet, och ett orent, rost- 
brunt återstår. 
Lösnvingarne af blysaltet, som fällt sig un- 
der afsvalning, upphettas till dess de klarnat och 
afdunstas till en ringare volum, då de utfällas 
med basisk ättiksyrad blyoxid, som sedan tvät- 
tas och sönderdelas med svafvelbundet väte. Den 
afskilda syran håller svafvelblyet envist qvar i 
vätskan, så att den vid silning tyckes gå klart 
brungul genom filtrum, men detta hjelpes lätt 
om hela massan, i en väl korkad flaska, ställes 
i digestion vid +60? till 80? för 24 till 48 tim- 
mar, då svafvelblyet vanligen bunnit samla sig 
och lemnar vätskan valtlenklar. 
Det bruna olösta blysaltet, sönderdeladt med 
vätesvafla, ger en lika beskaffad brun vätska; 
som under samma behandling klarnar och blir 
gul. Den innehåller samma syra, som likväl 
upplöst ett harts och ett rödt färgämne. 
Ur den till sist återstående moderluten, ef- 
ter den naftalin-undersvafvelsyrade barytens an- 
skjutning, som intorkar nästan gummilikt, får 
man också en portion af denna syra, om massan 
upplöses i vatten, fälles till en viss grad med basisk 
ättiksyrad blyoxid, fällningen tvättas, sönderdelas 
med vätesvafla, koncentreras genom afdunstning i 
lindrig värme och blandas med rökande saltsyra, 
