102 
basiska salt i behåll, för att pröfva min förmo- 
dan. Om den är riktig, så utvisar produktion 
af denna smältbara förening en utväg att afskilja 
glutin-undersvafvelsyran ur upplösningen af nafta- 
lin-undersvafvelsyrad blyoxid, eller utur en med 
sistnämda salt blandad lösning af naftalin-under- 
svafvelsyrad barytjord. 
Det naftalin, som efter behandling med svaf- 
velsyra afskiljes af vatten, är färgadt och inne- 
båller andra, icke sura produkter af syrans åver- 
kan på naftalin. Från dessa skiljes naftalin, ge- 
nom distillation med vatten, hvarvid nmnaftalin 
med stor lätthet öfvergår och lemnar dessa med 
det 1 retorten återstående vattnet. Man gör all- 
tid bäst att distillera nytt vatten öfver dem, för 
att afskilja all återstod af naftalin. Dessa krop- 
par likna ett fett, fästa sig vid glaset, och en 
ganska ringa qvantitet deraf är upplöst i det än- 
nu kokande vattnet, som lindrigt opaliserar un- 
der afsvalning. Ur återstoden efter naftalins be- 
handling med rökande svafvelsyra, får man mest 
af dessa ämnen; de utgöras egentligen af två, af 
hvilka det ena löses i ether, och i kall alkohol, 
det andra deremot är tröglöst i etber och föga 
eller icke lösligt 1 kall allklokivl. Det förra smäl- 
ter långt uden +100, det sednare fordrar för 
att Simältas en öfver 100? upphöjd temperatur. 
Af naftalin med vattenhaltig svafvelsyra har jag 
endast fått den lättsmälta förensmllen! Det som 
åt dessa kroppar ger ett stort eikfedet är alt de 
innehålla svafvel ock syre I sin sammansättning. 
Jag måste beklaga, alt jag deraf erhållit för små 
qvantiteter, och vid dem för sent fästade min upp- 
märksamhet, för att mina försök 1 denna väg 
skulle kunna betraktas för annat än en utpek- 
ning af deras tillvarelse och en anledning till 
