128 
Af kaustikt kali upplöses det med en mörk, 
ful, gulgrön färg; är lösningen af kalihydrat myc- 
ket koncentrerad, så afskiljes kaliföreningen i 
mjukt, klibbigt tillstånd och svart på bottnen, 
men löses sedan i valten, då kaliluten fått af- 
rinna. Blandas lösningen med salmiak tull kalits 
fulla förvandling i chlorkalium, så uppkommer 
en fällning af neutral ammoniak-förening, hvil- 
ken kan uppsamlas på filtrum, under det en lös- 
ning i öfverskjutande ammoniak går igenom. Den 
neutrala återstoden på filtrum sönderdelas i tvätt- 
ning på det sätt, att en lösning i fri ammoniak 
bildas och fritt bladgrönt stadnar på fillrum. 
Ammoniaklösningarna sönderdelas i afdunstning 
och afsätta bladgrönt. Ur de alkaliska lösnin- 
garna fälles det af ättiksyra i lätta kåfvor, som 
i genomseende visa en brungul färg med någon 
dragning i grönt, och i återkastadt ljus äro smut- 
sigt mörkgröna. Man erhåller föreningar med 
barytjord, kalkjord, lerjord och blyoxid på lika 
sätt, som med de föregående, men alla hafva en 
ful, brungrön färg. Ylle, betadt i alun, tar sam- 
ma färg. 
Det är icke lätt att afcöra, om denna mo- 
difikation af bladgrönt tillhör de friska bladen, 
eller om det är en produkt af de kemiska ope- 
rationerna. Osannolikt är det icke att den mör- 
kare gröna färg, som bladen af oxel hafva fram- 
för en mängd andra trädslags blad, kan härröra 
af detta bladgrönts närvaro. 
Af hvad jag nu anfört om bladgrönt, inser 
man lätt att denna kropp icke är hvarken ett 
harts, en vaxart eller ett fett. Det är bestämdt 
en kropp hörande till färgämnenas klass, ehuru 
det är ett af de förgängligare deribland. Likväl 
förstöres det hvarken af syror eller alkalier, :så- 
som 
