r20 
som man förmodat, utan det förenar sig med 
dem i bestämda förhållanden, och det skall tvif- 
velsutan icke blifva en svår sak att bestämma 
dess atomvigt från dess föreningar med baser, 
äfvensom dess sammansättning genom förbrän- 
ning. Jåg har af brist på material måst under- 
låta denna vigtiga del af dess undersökning. Bla- 
den innehålla icke bladgrönt i större mängd, än 
våra tyger hålla det deri fästade färgämne, och 
tilläfventyrs mindre än många af dessa. Blad- 
grönt har en färgrikhet, som kan nära jemföras 
med den af indigo, och färgen sitter näst under 
bladets epidermis; det inre deraf är alldeles ofär- 
gadt. Derigenom blef den qvantitet blad, jag 
under sommaren extraherade med ether och trod- 
de vara i öfverflöd tilltagen, alldeles otillräcklig 
för att erhålla bladgrönt i större qvantilet än 
några få decigrammer, som af de beskrifna un- 
dersökningarna, och alla de till dem nödiga, här 
ej anförda, förkänningsprof medtogos. Ärstiden 
tillät ej att anskaffa ett nytt förda af friska blad. 
En annan vigtig del af undersökningen har 
årstiden äfvenledes förhindrat. Den totala bri- 
sten på solsken under de framfarna vintermåna- 
derna har icke tillåtit mig undersöka produkten 
af bladgrönts blekning af ljuset, då dess alkohol- 
solution ställes i solskenet. Det är bekant, att 
en grön tinktur af friska blad inom mindre än 
en timma blekes från grön till gul, då den ome- 
delbart utsättes för solljuset. 
Ett tillfälligt, och på denna omständighet 
icke "Beräknadt försök har dock gifvit någon led- 
ning. Jag hade aftagit en portion af den nyss 
beredda etherlösningen af färska blad och blan- 
dat den med rökande saltsyra, i afsigt.att.:för= 
K.V. 4cad. Handl. 1837. g 
