Undersökning om luftens utvidg- 
ning mellan vattnets fryspunkt och 
dess kokpunkt vid medelbaro- 
meterhöjd, 
af 
F. RUDBERG. 
Utaf Fysikens konstanter är obestridligen ingen 
af större vigt och af en?aållmännare användning 
än värdet af luftens dilatation från o? till 1002, 
eller från vattnets frysningstemperatur till den, 
vid hvilken det kokar under medelbarometerhöjd. 
Detta numeriska värde ligger till grund för hela 
termometrien, emedan$ man i allmänhet ej kan 
uppskatta värmegrader annorlunda än efter krop- 
pars dilatationer, och : man ;härvid ovilkorligen 
måste välja, såsom säkraste värmemätare, de sub- 
stanser, hvilkas dilatationsförhållande är enklast. 
Följaktligen, då enligt DArton's, Gay-Lussac's samt 
DuronG's och Petit's sammanstämmande försök , 
alla gaser utvidga sig, för samma temperatur- 
förhöjning, absolut samma qvantitet, måste luf- 
tens, eller hvilken annan gasarts, som helst, ut- 
vidgning, blifva den enda tillförlitliga värmemä- 
taren. Är den fullkomligt torra luftens dilatation 
mellan 0? och 100?=2, och dess utvidgning=A 
vid en annan temperalur 7', så är alltså: 
MEEENNO OM 
[4 
Värdet af temperaturen 7 blifver härigenom yt- 
