146 
träddes genom korken på en flaska, som innehöll 
concentrerad' svafvelsyra och röret lemnädes 'så- 
landa någon tid. Då röret var uttagit, infördes 
straxt en liten qvicksilfverpelare, som afskilde en 
viss qvantitet luft från yttre atmosferen; röret af- 
kyldes härefter till en konstant temperatur + 559 
Famr. eller +12?,78, och den punkt, der pelaren 
stadnade, annoterades. Röret mfördes sedan var- 
samt utr midten af ett annat mycket : vidare och 
nära horisontelt liggande rör, som »geck genom 
korken till en flaska, innehållande vatten. Då 
detta bragtes till kokning; och valtenångan ut- 
strömmade mellan bägge rören, blef således den 
instängda luften upphettad till vattnets koknings- 
temperatur, och pelarens flyttning angaf:dilata- 
tionen. Mot detta experimentella förfarande sy- 
nes man dock kunna anmärka: 
r) att luften svårligen kunde blifva fullkom- 
ligt torr genom det daga torkningssättet, eburu 
Dädsdok sjelf med skäl anmärker, att detta måste 
blifva af ett ringa inflytande, då luften ej kap 
des till 0? utan endast till + 129,78; 
2) att fuktighet kunnat inkomma, då Ag 
silfverpelaren infördes 
och 3) att den öfre delen af barometerröret, 
före upphettningen, var i beröring med den fuk- 
tiga almosferen, och att således, vid pelarens flytt= | 
ning, under sjelfva upphettningen, den fuktig- 
het, som: vidhäftade nämde öfre dels inre väggar 
nödvändigt mäste inkomma till den afspärrade 
luften. | 
Det är emedlertid ej möjligt, att afgöra hvad | 
inflytande dessa omständigheter kunnat äga; de: 
måste dock göra resultatet åtminstone misstänkt 
för att ej vara fullt tillförlithgt. Men det, som 
synes mig bestämdt berättiga till detta antagande, 
