1593 
TA gifver -- eller 74,3. proc:l såsom 
; nä 
mål på foktighetsgraden i experiment-rummet, d. 
Vv. s. man måste antaga, att luften varit vid +153? 
ungefär Så mättad med fuktighet. Ett sådant för- 
hållande är väl ej heller dn uli ett Labo- 
ratorium , eller uti ett rum, der vattenkokappara- 
ter äro 1: verksamhet, och man 'behöfver natur- 
ligtvis förutsätta relativa graden af fuktighet ännu 
mindre, om händelsevis rummets temperatur va- 
rit högre än +152?. 
. Utan alt lägga någon stor vigt på denna helt 
och hållet hypotetiska beräkning, synes mig dock, 
att det, som jag förut 1 allmänhet anförde röran- 
de La ESR kan, ålminstone till en huf- 
Sgt del, FOGLIGEN hvarföre GAY-LuUussac 
erhållit ett för stort Värde å dilatatlionen. Emed- 
lertid måste jag medgifva, att, i fall rummets 
temperablur endast varit några få grader öfver frys- 
punkten, denna förklaring ej blifver tillräcklig. 
Några andra ömständigheter , såsom, att PArONe 
ek ej blef obser vårad vid vattnets kokning "), 
(hvilket kunnat förorsaka fel ej blott derigenom, 
att den grad, till hvilken luften var upphettad , 
blef oriktigt uppskattad, utan äfven derigenom, 
att en pr 28hölisskilnad hos atmosferen möjligtvis 
kunnat ägt rum under experimentet), och att kor- 
rellaönånr för glasets utvidgning ej med ett ord 
2" (I e pag. 165). ”Quoique les différences entre 'ces 
resultats (utaf 6: försök öfver luftens utvidgning, hvil- 
kal gåfvo: 0,3740; 0 37613 3 0,37443 0,3755; (0) 374BE 
0, FA ne sena pas tres considérables  j je crois, que 
jeusse pu les rendre plus petiles, si jeusse pu tenir 
compte de FPetat du barometre au moment de Pebulli- 
tion de Veau.” 
