161 
dens bestämmande vid Förtins barometrar. Ge- 
nom skrufven IVP blef hylsan !m mikrometriskt 
förd utåt den vertikalt, medelst skrufvarne å ställ- 
ningen ML, injusterade stången RM, och med 
Hölsatnma fördes äfven den säd Im fastlödda ar- 
men on, samt således både den cylindriska rin- 
gen gh och skvufven KS. Ringen gA nedsänktes 
nu omkring kulan, så, att dess undre horisontella 
kant kom noga i det plan, som tangerade qvick- 
silfverytan i den sednare, hvarefter skrufven KS 
så rördes, att dess Fr S vidrörde ytan 1 van- 
nan. Det är tydligt, att höjdskillnaden mellan 
qvicksilfret 1 kulan och i vannan blir densamma, 
som den mellan ringens gå nedre kant och spet- 
sen S. Denna skillnad Fäter uppmättes genom 
tvenne mot hvarandra vinkelrätt lagda graderade 
linialer. 
Vaxet, hvarmed spetsen var tilltäppt, bort- 
brändes nu, och kulan med det inprässade qvick- 
silfret vägdes. Sedermera böjdes rörändan så, att 
den kunde neddoppas uti en kopp med qvicksilf- 
ver, hvarefter kulan successivt fylldes, och slutli- 
gen all luft genom qvicksilfrets sorgfälliga utkok- 
ning utjagades. Efter afsvalning mnedsattes kulan 
i snö, för att blifva fullkomligt fylld vid o?. Då 
ej mera qvicksilfver imgick, näve lätt syntes, 
emedan det 1 detta fall qvarsatt i yltersta rör- 
spetsen, sattes under denna en liten tom kopp 
till upptagande af det utrinnande qvieksilfret, och 
kulan förflyttades uti kokapparaten. Det mellan 
0? och 'kokningstemperaturen utrunna qvicksilfret 
vägdes, och då denna vigt lades till vigten af det 
i kulan qvarblifne qvicksilfret, pl vigten af 
allt det, som fyllde :kulan vid 0?. Utaf den för- 
sta och sista af dessa vigter, låter glasets indivi- 
duella utvidgning med lätthet. beräkna Sig. i: ss 
K. V. Aead. Handl. 1837. II 
