170 
E) Experiment, då qvicksilfret, före ex- 
perimentets början, direkte utkokades uti 
den jernvanna, hvari det innehölls. 
Vid alla de föregående experimenterne, hade 
qvicksilfret blifvit uti en särskilt  jernskål upp- 
hettadt till nära kokning, och sedermera, efter 
afkylning till 30? å 40, ihäldt i vannan. För - 
att likväl blifva fullkomligt öfvertygad, att ej nå- - 
gon fuktighet i sjelfva qvicksilfret, medföljande 
detta inuti kulan, kunde vara orsaken till diffe- 
rensen mellan 0,375 och 0,365, utkokade jag di- 
rekte qvicksilfret uti en liten jernvanna, och lät — 
det häruti kallna, så att omöjligen någon fuktig- H 
bet eller luft kunde finnas qvar 1 qvicksilfret. ” 
N:o 1. Kulan uti kokapparaten, då barome- 
tern=77"",497 vid + 20,7. Vigt efter igenblås- id 
ning =2",8917. Spetsen tilltäppt, då barometern - 
=77"",342 vid + 219,3 och kolonnens höjd=4"",40. 
Vigt af kulan + upprässadt qvicksilfver=>23,8643. 
Kulan, fylld vid 0?, vägde=1075,1064. 
Sedan jag nu anfört sjelfva de direkta obser- 
valionerna i detalj, öfvergår jag till det sätt, hvar- 
på de blifvit beräknade. 
Under förutsättande, att vattenångans lempe- 
ratur, vid kokning uuder medelbarometerhöjd el- 
ler 76””,000 vid 0?, kallas 100,00, och att hvarje 
anran temperatur hänföres till en sådan grad, så- 
som enhet, lät kulans volum vid o? vara=7Z, och 
vid temperaturen 7 blifva=7 (1+37), dervid 3 ut- 
trycker glasets medel-dilatationscoéfficient, lät vatt- 
net koka vid temperaturen 7Z', då barometerhöj- 
den, reducerad till o?, är=J/', och lät vidare vo- 
——L— 
= ——t AR 
