rö 
Å 
Egentligen skulle, i stället för P, vid beräknin- 
gen användas P+e; men e blifver så liten, att 
mflytandet häraf på värdet af A—3' blifver vida 
mindre än de oundvikliga observationsfelen. 
Utaf föregående 24 experimenter följer, atv 
skillnaden mellan qvicksilfrets och Reymyra kali- 
glasets absoluta dilatationer, är: 
A—3' = 0,0 15733. ] 
hvarigenom slutligen Reymrra kaliglasets abso- 
luta volums-dilatation mellan 0? och 1002: 
3 =0,002289. | 
Detta värde, som gifver absoluta Iineärdila- 
tationen = 0,000762, är betydligt mindre än de 
värden, som de fleste andra författare erhållit; 
men orsaken härtill måste sökas deruti, att desse 
vid experimenterne använt glassorter, som varit | 
littsmältare än kaliglaset, Så funno Duronc och 
Petit för natronglas volums-dilatationen mellan 
nämde gränsor vara =0,002546, eller ungefär & 
större än föregående värde. Utom en mindre 
dilatabilitet äger kaliglaset äfven, vid temperatu- 
rer öfver 100?, en med temperaturen långsam- 
mare tilltagande dilatation än natronglaset, såsom 
jag öfvertygat mig vid mina försök WE de lätt- 
flytande inelallgrues smältningstemperaturer, och 
det äger derföre, vid flere vetenskapliga under- 
sökningar öfver temperaturförhållanden, företräde 
framföre natronglaset eller i allmänbet de lätt- 
smältare glassor ET ne. 
De uti föregående Tabell innehållne värden 
FASS IVISa aft alla kulorne ägt en lika dilata- 
GErSellG ent Likväl gör härifrån den i expe- 
'rimentet (B) N:o 2 använda kulan ett undantag, 
hvarföre jag äfven tvenne särskilta gånger bes 
stämde dess dilatation. För densamma blifver 
nemligen A—>?' endast = 0,015390, hvilket gifver 
