190 
blifver, när temperatur i allmänhet, "enligt hvad 
jag i början af denna Afhandling tog mig frihe- 
ten anföra, ej kan bedömmas annorlunda än efter 
luftutvidgning, hvarje annan temperatur, än 100”, 
uppskattad efter den dilatation, som luften, vid 
densamma, undergålt i jemförelse med dess dila- 
tation mellan 0? och 1009. Antager man GaAYr- 
Lussac's värde å denne sednare eller 0,375, så 
är 2009 den temperatur, vid hvilken luften ut- 
vidgat sig om 2.0,375 eller 0,750, och 300? den, 
vid hvilken luften utvidgat sig om 3.0,375 eller 
1,125 0. S Vv. Ar deremot det af mig nu fun- 
ne värde 0,3647 riktigt, så blifver 200? den viär- 
megrad, vid hvilken laften ökat sin volum från 
09 om 2.03647, och 300? den, då tillökningen 
varit 3.0,3647, o. s. v., hvilket förorsakar ej min- 
dre än, att hvad man förut antog vara 200” nu 
0, 
blifver RR ON Ra RUN eller. 2059,65 , och hvad man 
0,3647 
; 1,125 
ansåg vara 300? nu blifver 1009.—— eller 
0,3647 
308,47, 0. sS. v. Vid alla frågor, som uti teo- 
rien om värmen röra förhållandet mellan tempe- 
raturerne och kropparnes vid dessas förändring 
förändrade egenskaper, blifver den nu antydda 
olikheten i temperaturernes uppskattande utaf den 
största vigt; så t. ex. vid frågorne om de ' fasta 
och liqvida kropparnes dilatationer, om: vattenån- 
gornas. och andra ångors elasticitet vid olika vär- 
megrader, m. m. De matematiska formler, ge- 
nom hvilka man sökt, att representera det näm- 
de förhållandet, sådant detta blifvit utur experi- 
menterne deduceradt, måste i flere fall komma, 
att omändras till följe af det olika värde, som 
temperaturerne komma att erhålla. Utredandet 
