244 
ru jag noga sökte dem på samma ställen, der de 
i ymnighet tagits 3 veckor förut; men hon-stånd 
med både mogna och omogna frukter voro ännu 
sig lika. Troligen hafva han-stånden, efter full- 
gjorda förrättningar, vissnat eller gått af i den 
bräckliga 'stjelkens leder, och derföre icke kunnat 
upptäckas, om äfven rötterna ännu lefde. 
De fleste författare anse, att växten är ettårig 
och äfven Professor VON ScHLECHTENDAL 1 Flora 
Berolinensis, men i Linnea antager han den för 
flerårig. Ehuru jag ej genom observationer ännu 
hunnit fullt öfvertyga mig om, hvilken af dessa 
åsigter är den rätta, så kan jag ej underlåtaatt nämna, 
att den förra är sannolikast, ty rötterna äro, i 
förhållande till växtens storlek, spädare än på 
Elatine och flera andra i vatten växande ettåriga 
växter; dessutom sitta de så löst fästade i gytt- 
jan, 'utan några rot-fibriller, att de med möda 
synas 'tjenliga att föda växten några månader. 
Några spår till rot-ögon, genom hvilka nya grenar 
skulle utväxa, kunna ej eller upptäckas, och stjel- 
kens förmåga att i nedersta axillerna slå rötter 
är icke något slörre bevis på flerårighet hos JVa- 
jas än hos Elatine. | 100 
Roten är icke krypande, utan rot-fibrerna gå: 
rakt ned i den mycket lösa gyttjan, åtminstone 
här vid Gefle, der jag noggrannt observerat dess 
växt-sätt. Från el knippe af några få rot-trådar 
utgår en kort stam, vid hvilken dessa nästan äro ' 
ledade, och hvilken straxt delar sig i vanligen 3 
till 6 i krans sittande hufvud-grenar, äfven leda- 
de vid den korta stammen. Från grenarnes fäst-' 
punkt utskjuta efterhand rot-trådar och omgifva 
sluteligen stammen likasom en krans, hvarföre, 
då grenarnes nedersta led är uppsvälld och hvar 
och en vanligen tjockare än sjelfva stammen, man 
