245 
lätt kan anse deune vara en pål-rot, men af bygg- 
naden synes tydligt, att det är den egentliga stjel- 
ken. Stundom delar sig dock denne från början 
dichotomiskt , såsom fig. B. framställer den. De 
flesta bufväd-grenarne äro upprätta, men en eller 
annan uppstigande, och dessa äro de, som från 
de nedersta blad-kransarne utskicka rot-trådar. 
Författarinnan i Linnea säger, att stjelken är 
tät, hvarmed bon troligen vill säga, att den ej 
är nåbilosust men, om man afskär de nedersta 
.Jederna, så finner man åtta till tio rör, fyllda med 
vatten, omgifva medel-punkten som en ring. I 
de öfre lederna finnas de äfven, men äro der fi- 
nare och svårare att obser vera, så att hela stjel- 
ken der synes cellulös. 
— Grenarne hafva hos oss ganska sällan taggar, 
.ehuru några få stundom förekomina på de te 
mellan-lederna, till och med en eller annan nå- 
gon gång på bladens rygg. Ej eller hafva hon- 
stånden dem oftare än Hane stånden, hvarföre stjel- 
kens taggighet ej bör upplagas i diagnosen, så- 
som skett i REicHEnNBAcHS Flora germanica excur- 
soria; nemligen så vida vår form är den samma 
som Tyskarnes. 
Då växten är ung, så finnas två motsatta blad, 
som omfatta stjelkens basis vid de nedersta röt- 
ternas utgång. Dessa blad äro ofta helbräddade, 
men för öfriet lika de andra bladen, och de bort- 
falla snart. Utom det nedersta paret äro alla an- 
dra blad tre i krans vid hvarje delning af gre- 
narne. Två af bladen omfatta fullkomligt med 
den ovanligt utvidgade blad-basen hvar och en af 
de båda små-grenarnes basis, och det tredje inne- 
sluter blorisan.. men sträcker sina kanter utormra 
de andra bladen, så att det synes äfven vilja 
omfatta dem. — Någon tydlig nerv finnes icke, 
