NA 
247 
blifvit observerad hos oss, och hafva derföre an- 
tagit, hvad andra uppgifvit om den.  Deraf kom- 
mer äfven, att hon-blomman här ansetts. sakna 
blomkalk, ty denna liknar så mycket en pistill, 
att man lätt, utan alt misstänka något, kan anse 
den för en sådan, då man ej haft tillfälle alt 
jemföra den med han-blommans kalk, hvarvid man 
nödvändigt måste blifva uppmärksam på dess för- 
vånande likhet. 
ReicHENBACH beskrifver low sdöl öre rätt, men 
säger, att pistillen har ett oskaftadt trubbigt mär- 
ke, förmodeligen emedan han ansett, att märket icke 
skulle kunna saknas. Något märke finnes dock inga- 
lunda, hvarom jag fullkomligt öfvertygat mig genom 
mångfalldiga förnyade undersökningar, från pi- 
stillernas första synliga tillvaro till fruktens mog- 
nad och med begagnande af både stark och svag 
förstoring. — Oriktigast äro dock blom-delarne 
framställda af Författarinnan 1 Linnea, serdeles 
frukt-ämnet, som tecknas med tvenne långa suft, 
hvilka med säkerhet icke existera hos vår sven- 
ska art och troligen ej heller hos någon annan. 
Frukten synes aftecknad i torrt tillstånd, iäfven- 
som blad-formen är på hon-växten något vårdslö- 
sad. Figuren på han-växten är bättre och före- 
ställer en lefvyande individ, men. då bon förkla- 
rar hela han-blomman för en anthera, är det tyd- 
ligt, att hon ej tillräckligt följt blommans utveck- 
ling, utan endast flygtigt och innan den ännu 
blifvit fullbildad. betraktat henne. Ståndar-knap- 
pens skilje-väggar äro ej eller på långt när så 
tjocka, som fig. Wbreställsruden: | 
Om man betraktar Han-FVärctens tructifiealuons- 
delar först, så skall man utan svårighet finna, att 
de utgöras af en ståndar-knapp, omgifven af en 
blomkalk. Då blomman är ung, så sitter knappen 
