20 



Men enligt ^^qvat?o^ (i6), då man u^akt]ater 

 a6^>^ctf mot 2/i , är: 



IL % : 



=.h Q\h-^aSmccy 



1 

 hvadan sluteligen: 



hvilken feqvation alltså gifver oss ett approximq- 

 radt värde på ordinaten. Att liäraf bestämma 

 strålrlineens speciella natur är tydligen omöjligt 

 — att den emedlertid iiörer till de transceii- 

 dentas class och deribiand utgör ett egit spe- 

 cies, kan man af det föregående sluta. Denna 

 sak är dessutom också af ingen väsendtlig be- 

 tydenhet, då här egentligen endast är fråga om 

 värdet af dess största ordinat, för att af den- 

 ne härleda miiidsta sections radius. Substitiiera 

 vi derföfe uti föregående seqvatfon i fitället för 

 X värdet på e, enligt teqvation (ao), sä lialVa vi: 



Qi-\-e^-^lt=%aSincLJ-^~~l\a'^ Sin^ccJr'^ 

 och: 



samt således efter nödvändige reductioner, om 

 b är största ordinaten : 



eller i det närmaste, emedan andra termen är 

 nästan omärklig: 



