40 



Om niia förklaring godkännes, sä är det an- 

 märkDingsvärdt, att en Psordisk myth föranledt 

 iipplösandec af en Indisk gåta, som äf\'en i sin 

 hembygd saknar en sanskyldig uttydning. 



Enligt EoDEs länka c) är den första, den 

 tredje och den fjerde Jug ej annat, än antalen 

 af tiondedels tids-secmider, som innefattas i två, 

 i ett helt och i ett hälft dygn och den andra 

 Jug deremot utmärker håg-secundernas antal i 

 en hel cirkel, hviika båda slags enheter af oli- 

 ka sort Brahminernes okunnighet eller vidske- 

 pelse utaxi åtskilnad förvandlat till år. — Vis- 

 serligen är denna förklaring den enklaste, som 

 ännu biifvit uppgifven, men den innebär der- 

 jemte en motsägelse, kanske svårare att reda 

 än sjelfva hufvudfrågan, att nemligen ej alla 

 Jugs blefve storheter af samma slag. — I det föl- 

 jande skola vi dock upptäcka, att de verkligen 

 iiro det, igenfinna orsaken till deras annars 

 alldeles orimliga storlek och ändteligen dechiff- 

 rera det utdöda chronologiska språk , hvaraf de 

 torde vara de enda qvarlemningarne, 



Inderne räknade longituderna från en punkt 

 på Zodiaken, hvars läge de bestämt relatift till 

 iixstjernorna, men hvilken, såsom dessa, fram- 

 skrider under oafbrutetj aflägsnande från dag- 

 jemnings-punkten. — Observationerna^ hade öf- 

 vertygat dem, att punkten sålunda flyttades 

 54" på ett Stjernår af 365^ 6^ c2'3o", eller 

 365^ 25868o555. . ., och dessa båda tal ingingo 

 alltså såsom elementer vid construction af de- 

 ras astronomiska Tabeller. Tabellernas epoch 

 lära de åter insett sie böra så fastställa: 



c) Astronom, Jahrhncfi 1817, pag. ?54. 



