mellan iignsfodrcns kiseljord och smältgodsets 

 baser, har mer eller mindre furstörmg af smält- 

 ugnarnes innanmurar omkring- smältrummet biif- 

 vit en oundviklig följd. Man har vid denna 

 process länge ansett tillsatsen af rostad skär- 

 sten, såsom ett vigtigt villkor för metallernas 

 säkra utbringande; men utan att kunna förklara 

 rätta orsaken härtill, har man i brist af annat 

 skäl anfört skärstenens egenskap att betäcka det 

 silfverhaliiga blyets yta och fria det från oxi- 

 dering. Att slaggen lika väl fyller detta ändamål 

 synes naturligt: den uppgifna orsaken kan såle- 

 des ej vara den rätta. Då slaggens sammansätt- 

 ning, eller lagarne för densamma äro kände, är 

 detta behof al skärsten högst lätt förklaradt. Det 

 lättsmälta jernoxidul-silicatet borde i slaggen Vid 

 denna process ingå såsom hufvudsakiig bestånds- 

 del, för att med de öfriga silicaterne bilda en 

 lättflytande förening; och kan mängda besvara 

 den länge outredda frågan , hvarföj-e utan skär- 

 sten smältningen ej med förmån kunde drifvas, 

 eller med andra ord hvarföre ulan denna be- 

 skickning slaggen icke blef godartad , d. ä. ren 

 och fri från de metaller som skulle utbringas. 

 Utom denna förmån medför skäistenen en an- 

 nan j den nemligen att en del deraf, som ej in- 

 går i slaggen, reduceras till metalliskt jern och 

 derigenom prascipiterar blyet utur bljglanserne. 

 Vid Sala under sednare åren anställde försök haf- 

 va visat, att tillsats af metalliskt jern i stället 

 för skärsten pra^cipiterar blyel: lika väl, men der- 

 igenom, att det icke kan licreda iu"gon jerno?vi- 

 dulhcdt för slaggen, icke heller med samma eko- 

 nomiska Jörmån k:;n nnvändas. (De visade til- 

 lika, att vid så tillställd beskickning järnte den 

 ugnsform som då användes, smältningen för sin 



