ii4 



stått, liafva någon vådlig inverkan på menniskor, 

 då opium sällan gifves i högre dosis än ett gran, 

 h vilket på sin höjd kan mnehålla |del mecon- 

 syra. 



C) Efter meconsyrans utfällning befriades 

 vätskan genom svafvelhmiden vätgas från det 

 i öfverskott tillsatta blyet, och lemnades att 

 långsamt afdunsta. Mot slutet af afdunstningeii 

 afsatte sig derutur en mängd gråaktiga flockor, 

 och då vätskan vid denna concentrations-grad 

 undersöktes med ett rodnadt lackmuspapper, 

 gaf den en tydlig alkalisk reaction. Efter full 

 afdunstniug återstod ett brunaktigt extract, som 

 digererades i alkohol af o,83 e. v. så länge nå- 

 got deraf upplöstes. Denna lösning reagerade 

 mindre alkaliskt än den föregående , och under 

 afdunstningen afsatte sig derutur några fina pris- 

 matiska kristaller, men det mesta intorkade till 

 en rödbrun massa af ett vanligt extracts stad- 

 ga. Hela massan upplöstes åter af vatten, och 

 lösningen, som syntes något grumlig af ett fint 

 uppslammadt pulver, silades. Det som härvid 

 stadnade på filtrum var ett gråaktigt ämne, 

 hvaruti man med ett godt synglas kunde urskilja 

 några kristallinska nålar, men qvantiteten var 

 så ringa , att det icke knnde afskiljas ifrån pap- 

 peret. — Då det häraf var att förmoda, det vät- 

 skan ännu skulle innehålla något morphium upp- 

 löst, så blef den försatt med caustik ammoni- 

 ak, hvaraf en hvitaktig fällning uppkom, som 

 vid omrörning sammanbakade i en klump. Den 

 blef i luften mörkbrun, var vid vanlig tempe- 

 ratur af samma stadga som vax, men lät upp- 

 mjuka sig mellan fingrarne, och blef då seg, 

 så att den kunde dragas i trådar. I vatten var 

 den föga löslig, men af vanlig sprit upptogs den 



