117 



skrifiia bittra extractiv-ämnet ; men detta fick 

 med syror en mörkare färg, och fälldes af am- 

 moniak, hvilket, som jag redan har visat, en- 

 dast härrörde af inblandadt morphium. — Af 

 detta bittra ämne gafs 5 gran åt en katt af 3 

 veckors ålder, hos hvilken följande symptomer 

 observerades: Stark fraggning för munnen, som 

 fortfor de första 10 minuterna, under hvilken 

 tid djuret satt nedslaget, och gaf endast då och 

 dä ifrån sig några klagotoner. Derpå följde en 

 slags yrsel, hvarunder det på det häftigaste 

 sprang fram och tillbaka, hoppade, eller vän- 

 de sig hastigt omkring i en rundel, utan att 

 sysselsätta sig med något föremål; synförmågan 

 tycktes under detta tillstånd äfven vara felan- 

 de, så att det, utan att vika, sprang tvärtemot 

 väggarna, och slog hufvudet deremot på det 

 häftigaste. Efter en timma blef djuret stilla i 

 en half liggande ställning, med framfötterna 

 långt sträckta ifrån sig, hvilka tycktes vara li- 

 kasom stela eller förlamade, och då det rub- 

 bades utur denna ställning, uppgaf det ett häf- 

 tigt jamande, som tycktes vara uttryck af smär- 

 ta. Då det upprestes pä fötterna, föl] det ge- 

 nast omkull, och kunde med möda släpa sig 

 några steg framåt. Under allt detta voro ögo- 

 nen stirrande, fyllda af var och pupillerna 

 starkt diiaterade, och djuret tycktes icke sof- 

 va, utan vara försänkt i en djup dvala. Ef- 

 ter 1 3 timmars förlopp hade dessa symptomer 

 något aftagit, men ännu tycktes det vara yrt, 

 hade en vacklande gång och starkt utvidgade 

 pupiller. Först efter 24 timmar hade alla sjuk- 

 doms-symptomer försvunnit, och djuret, som nu 

 endast syntes vara matt, började att äta, och 

 kom sig småningom före. — Då dessa symptomer 



