ii8 



äro ganska öfvereiisstämmande med dem som 

 Orfila *) iakttagit hos djur, som blifvit förgif- 

 tade af opium, och då ingen af de öfriga Le- 

 ståndsdelafna visat någon dyhk verkan, tror jag 

 mig med säkerhet kunna antaga, att detta ex- 

 tra ctlika ämne utgör den egenteliga verksamma 

 delen af opium. 



Z>) Den återstående delen af det i C vund- 

 na extractet, som icke upplöstes af alkohol, var 

 en mörk massa, som upptogs af vatten, endast 

 med lemning af ett obetydligt grummel. Lös- 

 ningen, silad och afdunstad , gaf ett oredigt kri- 

 stalliseradt salt, blandadt med ett gulbrunt växt- 

 ämne. För att afskilja saltet, som efter an- 

 ställde reactions-prof befanns vara svafvelsjradt, 

 från växt-ämnet, upplöstes massan äter i vat- 

 ten, och försattes med en lösning af neutral 

 ättiksyrad blyoxid. Den derigenom uppkomna 

 fällningen af svafvelsyrad blyoxid, afskildes, och 

 den återstående lösningen, renad från bly ge- 

 nom svafvelbunden vätgaz, afdunstades till torr- 

 het. Residuum, som visade spår af fritt alkali, 

 försattes med ett par droppar ättiksyra, och di- 

 gererades med alkohol. Alkohol-lösningen, som 

 var svagt färgad, afdunstades, då ett gulbrunt 

 extract återstod, af en bitter saltaktig smak och 

 som innehöll något kristaliini.skt. Då detta för- 

 brändes, qvarlemnade det, jemte litet kol, ett 

 hvitt ämne, som befanns vara kolsyradt kali. 



Det återstående växtämnet, som icke upp- 

 löstes af alkoholn, var mörkbrunt, och innehöll 

 ännu mycket odecomponeradt svafvelsyradt ka- 

 li. Det var af samma consistence, som mjukt 



*) Orfila Toxicologie, Uebersetzt von Hermbstädt, Tor». 

 3, pag. 162. 



