•44 



tillräcklig portion fri syra Llifvit tillsatt , for att 

 hindra en portion ättiksyrad silfveroxid att fäl- 

 la sig med det saltsyrade silfret, hvarigenom 

 dettas myckenhet utfaller för stor. De i vat- 

 ten olösliga jordarterna löstes i saltsyra, kisel- 

 jorden frånsilades och vätskan försattes med blod- 

 lut^ till jernets afskiljande, h varefter kalken ut- 

 fäldes med kolsyrad ammoniak. Utom bruket 

 af blodlut, som Klaproth sjelf, genom sina sed- 

 iiare arbeten afskaffade, finner man att han, vid 

 detta tillfälle, begått den uragtlåtenheten, att ej 

 bestämma den kolsyrade kalkens vigt efter fäll- 

 ningen m^ed kolsyrad ammoniak , i hvilket fall han 

 skulle hafva fått en för stor förlust, för att ej 

 märka, att i lösningen stannat en betydlig por- 

 tion talkjord. Han har i stället, utan att näm- 

 na det, från den erhållna jordens vigt afdragit 

 kiseljordens och jernoxidens , och derigenom und- 

 föll honom helt och hållit talkjordshalten. 



Klåproth undersökte äfven vattnets halt af 

 gas med all noggrannhet; men erhöll dervid än- 

 nu mindre kolsyregas än Becher; såsom han sjelf 

 förmodade, af den orsak att han ej hade till 

 hands en qvicksilf^rerapparat, utan måste betje- 

 na sig af sprudel vatten att sperra gasen. Af 

 Sprudel vattnet erhöll han endast 0.S2 af dess 

 volum kolsyregas ; och således 0,07 mindre än 

 Becher erhållit. 



Sedermera har detta vatten blifvit. ytterli- 

 gare undersökt af Reuss. Efter Sprudelskålens 

 remning d. 2 Sept. 1809, hade den mening ut- 

 bredt sig, att Carlsbader- vattnet ändrat sitt lopp, 

 och att det som nu framkom ej mera ägcle sam- 

 ma medicinska verkningar, som det förra , hvar- 

 före Böhmiska Gubernium anbefallte en ny un- 

 dersök- 



