i58 ^ • 



detta försök är det således klart, att de i kol- 

 syregas upplösta ämnena utkristallisera, genom 

 kolsjregassens afdunstning, utan afseende på vät- 

 skans förminskning, men att talkjorden och ki- 

 seljorden ej förr än genom vattnets hortdunst- 

 ning afsätta sig. Att i detta försök talkjorden 

 afsatt sig såsom silicat , härrörde utan tvifvel af 

 ammoniakens närvaro. 



Sprudelstenens beståndsdelar representera 

 således de i analysen funna kolsyrad kalk och 

 jernoxid, oeh göra det derför möjligt, att, ge- 

 nom analys af en större mängd sprudelsten, när- 

 mare bestämma de qvantiteter hvari flusspat- 

 syra, phosphorsyra , jernoxid och strontianjord 

 i vattnet förekomma, relatift till den kolsyra- 

 de kalkjorden. 



a) Jag ref den omtalta pannstenen till ett 

 ytterst fint pulver, som flera gånger utkoktes 

 med destilleradt vatten, för att afskilja alla från 

 vattnet vidhängande salter, h varefter det torr- 

 kades väl för att aflägsna all fugtighet. logram- 

 mer deraf upplöstes i ren, utspädd salpetersyra 

 i en platinadegel. Det afsatte jernoxid, som, 

 då vätskan upphettades, åter upplöste sig-. Lös- 

 ningen var knappt färgad. Sedan all kolsyre- 

 gas var derifrån utjagad, silades vätskan. Den 

 lemnade olöst o.oo i gr. af ett gråagtigt pulver, 

 som för blåsrör med kolsyradt natron på pla- 

 tinalöf reagerade för manganoxid och på kol gaf 

 ett tennkorn. 



é) Den silade vätskan fälldes, i väl tillslu- 

 tet kärl, med caustik ammoniak och gaf en ljus, 

 i gult dragande fällning, som efter torrkning 

 var brun. Den vägde o.iS^ gr. Den sönder- 

 delades på följande sätt: inlaggd i en planti- 

 ■^nadegel och öfvergjuten med svafvelsyra, utveck- 



