SiOO 



För att härvid söka komma naturen något 

 närmare på spåren , undersökom huruvida den- 

 na springkälla är den enda i sitt slag, eller, 

 om den har sina likar, om deras uppkomst och 

 serskillta beskaifenheter kan tillskrifvas allmän- 

 nare verkande orsaker af lika natur, fastän på 

 olika ställen. Då jag här jemfÖr Carlsbader 

 springkällan med andra, är det utan allt hän- 

 seende till egenheterna med den så kallade spru- 

 delketteln , hvilka äro ganska tillfälliga och här- 

 röra troligen deraf, att vattnet, vid sitt första 

 utbrott, nära vid dagen fann en öppen iholig- 

 het, tilläfventyrs bildad af sammanrasade stör- 

 re och mindre stenblock, i hvilken det, innan 

 sitt utlopp på jordytan > begynte att förlora kol- 

 syregas, och i följd deraf att bekläda alla väg- 

 gar rundt omkring med den kristalliserande ar- 

 ragonitiska kalkstenen, som nu utgör vattnets 

 närmaste omgifning. Carlsbader-källorne kunna 

 vara egna i detta hänseende och det oaktadt 

 höra till en allmän klass af naturphenomen. 



Kring en stor del i activitet varande volca- 

 ner frambryta heta källor, som gifva vatten i 

 ofantlig myckenhet. Värmet hos detta vatten 

 visar, att källådern går i granskapet af volca- 

 nens härd, af hvilken det upphettas. Dessa käl- 

 lors vatten föra derjemte en mängd ämnen upp- 

 lösta, som äro främmande för vanliga spring- 

 källors vatten. De hufvudsakligaste af dessa äro 

 åtskilliga natronsalter, nemligen svafvelsyradt, 

 saltsyradt och kolsyradt na tron, samt en vida 

 större portion kiseljord än andra källvatten. 

 Geyser och Reikum på Island äro härpå väl 

 kända exempel. På några ställen föra dessa 

 vatten tillika hepar, en omständighet som ut- 

 visar att, på det ställe der vattnet upplöser dessa 



