208 ] 



Vi kiuine ick« eller förklara denna Lcstiindigt ] 

 lika halt af upplösta ämnen, hvilken vi, sedan 

 analyser hegynte göras, finne hos dessa vatten i 

 oförändrad. Det skulle synas, som borde, med j 

 de solida ämnenas hortförande och fyllandet af ] 

 deras rum med vatten, fÖlja en till- elJer afta- i 

 gande qvantitet af upplösta ämnen. Likväl fin- i 

 na vi att t. ex. Carlsbadervattnet, på de 33 år ! 

 som förflutit emellan Klaproths och min analys, j 

 icke det minsta förändrat sin sammansättning, j 

 ty afvikelserna emellan våra resultat kunna ej \ 

 anses för annat än ohservationsfel hos den ene 

 eller den andre. Det är dock troligt att på se- ' 

 kler en sådan, visserligen physiskt nödvändig \ 

 och oundviklig, förändring blir märkbar. — Tern- ! 

 pcraturens beständighet är en följd af afsvalnin- * 

 gens ofantliga långsamhet. Becher fann på 1770- ! 

 talet sprudelvattnets temperatur -}- $9° (^Réau- ; 

 mur), då therm ometern sänktes i sjelfva den ! 

 frambrytande vattenstrålen. Jag fann den 1822 ; 

 i ett, gemensamt med D;r Pöschmann anstalldt, i 

 försök, precist lika som Becher för ett hälft sekel i 

 sedun. Ki>aproth uppger väl att han år 1789 J 

 funnit temperaturen lika med Becher; men att i 

 han år 1793 fann sprudelvattnets temperatur en- i 

 dast + 55°, 5 Reaum. Så betydliga oscillatio- ] 

 ner i temperaturen vore en stor besynnerlig- \ 

 het och förtjente väl att man, till deras utrö- ; 

 nande, i några år anställde dagliga obseivatio- i 

 ne)'. Våra thermometer-obsevvationer sträcka sig [ 

 icke långt, man kunde således gissa att vattnet ' 

 för flera sekler tillbaka varit mycket hetare än ] 

 nu , och att det småningom afsvalnat från -|- | 

 100° till den temperatur det nu har. Detta är i 

 en möjelighetj men den tidepunkt då det hade j 



►f 100^ .^ 



