a3c> 



ockra *) och funnit dei\ bestå af kiseljord 11.6, 

 jevnoxid 61, 5, vatten 24*4 och kolsyrad Holk 2,5, 

 Jag behandlade denna ockra nied svafvelsjra; 

 nien intet tecken tiJl flusspatsyra kunde deryid 

 upptäckas, Sedan svafvelsyran förenat sig med 

 ockrans beståndsdelar, upplöstes den i vatten 

 och afsilades från kiseljorden, Vätskan öfver-r 

 mättades nu och digererades med caustikt kali, 

 silades Qch kalit mättades med saltsyra, h var- 

 efter kolsyrad ammoniak fällde en ringa qvan- 

 titet lerjord , som för blasrör visade sig vara 

 Jjasisk phosphorsyrad lerjord. Ur den silade 

 vätskan förjagades den ofverflödigt tillsatta kol- 

 syrade ammoniaken genom kokning, h varefter 

 Vätskan blandades med canstik ammoniak och 

 saltsyrad kalk tillsattes, så länge någon fällning 

 nppkom- Dervid erhölls en betydlig portion 

 phosphorsyrad kalk, så att denna ockra, långt 

 liråii att, såsom Berthier förmodat, vara ett 

 förut okändt jernoxidhydrat, är att anse såsom 

 inblandning af jernoxidhydrcjtmed jernoxidsilicat 

 och basisk phosphorsyrad jernoxid, båda förena^ 

 de med vatten, Phosphorsyra innehålles såle-= 

 4es äfyen i vattnet vid Mont Dore, 



Äfven vattnet vid St. Allyre, bredvid Cler^^ 

 mQUt i Auvergne, håller phosphorsyra; men sy- 

 jies vara alldeles fritt från ilusspatssyra, Af- 

 loppet från denna källa omgaf sig fordom med 

 en kalktufF, som slnthgcn vexle till en ofantlig 

 stenmur, p^ hvars rj^gg vattnet spridde sig och 

 framflöt, Den har fått namn af Pont natif de 

 St. Alljre^ derföre att, då denna mur förlängt 

 sig, så 3tt den kom till brädden af en bäck ^ 



*) Annnles de Chiiriie ^^t de Physique, par M. M, 

 GayLussac et Arrago. T. XIX, p- 3o. 



