ritiis, och denna har egenskapen att i betydlig 

 jnån förändra färgen så väl som consistensen. 



Jag nämner detta på det i denna del man 

 ej måtte taga uppgifterna för så alldeles afgjor- 

 de, ehuru jag trott mig LÖra framställa dem så- 

 dane de erbjudit sig under observationen. 



Innan jag skrider till beskrifn ingen af nerf- 

 verne, kan jag ej undgå att anmärka det denna 

 hjerna torde vara den ofuUkomligast utvecklade 

 ^f alla kända vertebraters, och i flere hänseen- 

 den komma nära de så kallade hjeriiganglierne 

 hos Djur utan ryggrad , ehuru den tillika är från 

 dem ytterst skiljd. Den bildar på intet ställe 

 ventrikel eller ens omvikning från sidorne. 



De nerfver jag kunnat framställa höra dels 

 till femte paret, dels till tionde; båda komma 

 de från sidoansvällningarne af medulla oblongata. 

 Nervus vagits. L tionde paret (^fig. 'j. a) 

 utgår från medulla oblongata just midtför laby- 

 rinthen, lägger sig i en fåra af cranium , och 

 går straxt bakom labyrinthen ut ur hufvud- 

 skålen, Den går sedan öfver svalget, ger en 

 gren till musklerne deromkring och fortfätter 

 sig öfver yttre indragande tungmuskeln till rygg- 

 sidan af Gälsäckarne, Den afger under loppet 

 flere mindre grenar till tungmusklerne, (Tig. 7 c). 

 Till hyardera af Gälsäckarne går en gren (fig. 

 «7. d)_, under det stammen fortsätter sig bortom 

 cardia; här upplöser den sig i ett knippe af fy- 

 ra nerfver, hvilka utbreda sig som en hand 

 (fig, 7, e) på ön:ise sidor om den delen af 

 tarmkanalen som motsvarar ventrikeln. Utom 

 denna nerf har jag endast funnit nerfver, som 

 iiöra till femte paret. Detta utgår från främ- 

 sta ändarne al medullas oblongata^ sidodelar 

 med bredt ursprung ; straxt vid utgåendet afgår 



