586 



gård p. s. v. äro de något större än C. parvi- 

 florse samt mera utvidgadt obovata, unguibus 

 angustioribus, och lätt afFallande. Skidorne hos 

 denna sistnämnde äro ej, såsom hos G. Impa- 

 tiens, i samma planum med de från rachis snedt 

 utgående fruktstjelkarne, utan formera en nä- 

 stan rät vmkel emot dem och således äro nä- 

 stan parallela med rachis. I anseende till be- 

 fruktnings-organernes och deras omgifningars ut- 

 seende tyckes den äga nära likhet med C. mi- 

 crophylla Adams. Mem, Soc. Nat. Mosc. 5. p. III, 

 De Cand. 1. c. p. 25 1, från hvilken den dock uti 

 många andra afseenden och förnämligast deri- 

 genom, att det Öfversta småbladet är treklufvet, 

 skiljer sig. I anseende till skidors och frukt- 

 stjelkars ömsesidiga ställning emot hvarandra har 

 den mycken analogi med Card. latifolia och 

 chelidonia Wn.LD.,men dessa sistnämnda arters 

 blomkronor äro purpurfärgade och nästan stör- 

 re än de som finnas hos G. pratensis. Den öf- 

 verenssLämmer älven i samma hänseende med 

 Card. graeca Linn.j, hvilken den äfven till habi- 

 tus tämmeligen liknar ; men dä denna i anseen- 

 de till dess mycket bredare skidors egna beskaf- 

 fenhet blifvit af De Candolle förd till ett nytt 

 slägte, hvilket lian kallar Pteroneurunif bör G, 

 parviflora så mycket mindre dermed kunnat för- 

 blandas, som Pteroneurum graecum De Gand. äger 

 mycket rundade flikiga och med bladstjelkar 

 försedda snrå-blad. — Card. hirsuta, hvars Öfver- 

 sta blad ofta 1 Va jemnbreda småblad och hvars 

 blommor höra till de mindre i detta slägte, har 

 förmodligen af dessa anledningar ganska ofta, i 

 synnerhet i Svenska Herbarier, varit förblandad 

 med G. parviflora; men skiljer sig derifrån , utom 

 genom flera irån samma rot rakt uppstigande 



