«94 



dre vått ställe en särdeles förmäga att förändra 

 växternas utseende. Den egentliga Tillaea aqua- 

 tica har upprätt stjelk derigenom att vattnet ger 

 den en rak ställning, men då vattnet Lortsjun- 

 ker hlir stjelken nedliggande, grenig och hela 

 växten så förändrad att den fått namn af T. 

 prostrata. På några ställen förekommer också 

 en Tillåsa med skaftade blommor och denna tyc- 

 lies visst vid första påseendet hÖra vara skiljd, 

 men vid nogare undersökning är det i synner- 

 het de nedre hlommorna som äro skaftade och 

 på samma ställen förekomma också Elatine samt 

 Callitriche med dylika förlängda blomskaft. Då 

 man vidare ser att dessa växter på sådana stäl- 

 len befinnas vara till nedre delen öfvertäckte af 

 något löst slem , så blir det mer än sannolikt 

 att alltsammans härrör af localen. 



Genom allt sådant måste man biifva min- 

 dre benägen att anse den sydlänska Cardamine 

 parvifiora som i ett sydligare climat utom vatt- 

 net fått rak ställning för skiljd från den nor- 

 diska, hvilken af climatet tyckes biifva tvungen 

 att söka skygd i vattnet och der få sådan ut- 

 märkt vekhet till alla delar. Skidornas olika 

 skaftning och längd kan också väl härröra af 

 samma orsaker, ty man vet att flere Siliquosas 

 i vatten få kortare liksom upps valda skidor på 

 jemförelsevis längre skaft. Jag skulle således 

 tro det vara rättast att uppföra den nordiska G. 

 parvifiora såsom hufvudart, och sätta den syd- 

 ländska derunder såsom varietas /3. 



