3oo 



liga växt; och om omåttHg tappning sl^adade 

 somliga, var det ingen förlust, emedan landet 

 måste röjas. 



De växa väl i allahanda jordmån, som ej 

 är sumpig, eller torr sand; trifvas rätt väl der 

 jorden är tämligen god och något fuktig ; pä ste- 

 niga backar bland bäckar och källor, på sidor 

 af däfna berg, vid åar som från dem utrinna. 

 De gifva ock kraftigare, ehuru mindre saft än 

 på fetare jord och bättre virke. 



Träden tappas innan de äro fullväxte, och 

 sedan årligen tills de blifva gamle. De unga 

 gifva 3^mnigare men svagare saft än de äldre. 

 Tappningen börjas i slutet af vintern, innan snön 

 afgått; sidst i Februarii eller någon tid i Mars, 

 enligt climatet och årstiden, och fortfar fyra el- 

 fem veckor. Saften är bäst och ymnigast när 

 skarpa frostnätter omväxla med klara och blida 

 dagar. Mulet väder, regn och otidig väima för- 

 svaga saften och gÖr den äfven så mosig, att 

 sockret ej kan giynas (^cbrystalliseras). Denna 

 väderlek, ej ovanlig i de sydligare oiter, min- 

 skar der trädens varde. Producten af saft och 

 socker varierar: den är stor af rikhaltiga träd, 

 på de bästa platser, i en gynnande årstid, aföf- 

 verdrifven tappning, då man ej vill, eller be- 

 liÖfver skona träden. I allmänhet kan beräknas 

 ett pound socker från fem gallons saft, jemte sirap 

 och sex pouncls socker från ett ordinairt träd 

 årligen. De träd som hafva tillräckligt rum för 

 luftens och solens verkan, gifva sötare saft. 



Qvantiteten af detta socker i en stor del 

 af landet förslår till folkets dagliga bruk, som 

 är ansenlige, ty allmänheten nyttjar the' och 

 caffe', ehuru af sämre art, och det sednare 

 svagt ; många tvä gånger om dagen. Det är både 



