"■i 



blir, med höfsniiig, -rak, till öiiskelig höjd, och i 

 med dylik krona. De trifvas g^anska väl på san- | 

 dig, grusig, stenig mark. De hlifva i nejden af '■ 

 Philadelphia 3o till 40 fot liÖga, med iB-i-^ : 

 tums diam. vid grunden, De kunna dock hlif- ] 

 va större; ty Prof. Kalm Lerättar^ att de voro \ 

 nog vida för canoer , de huggas, merendels fÖrr 

 än fuUväxte. De blifva mindre, ju längre i ; 

 Norr; men till 44° paralleh tiHräckeligen stora j 

 för stolpar, m. m. De växa sent, men blifva i 

 i ungdomen dock nyttiga ; dess mera som deras \ 

 mängd på nämnda ställen kan aflåta en stor del. 



Dessa träd blefve i Sverige stora nog för ; 



nytta, och fÖrtjena rum på mager, oländig jord- j 



mån, som ej kunde bättre användas ■'■•). i 



JuGLANs ALBA iJiin^ j Skellburk j oclisä Sha g" \ 



bai^k-Hlckorj. 



Alla hvita Valnöt-träden kallas så af nöt- 

 skalens färg, som är hvit, till skilnad från J>^o-_ 

 lans nigruj hvars nötskal äro mörka. Alla spe- 

 eies hafva ock det egna namnet Hickory. Detta 

 slagets tillnamn är från barken, som är längs 

 efter stammen delad i flisor, hvilkas öfre och 

 undre ändar äro böjde uppåt. Nötskalen äro 

 runda eller ovala; något flata mellan fyra kan- 

 tiga sträckor, som mötas i bägge ändarne; en 

 tum i diameter; tunna, men ej nog för att sön- 

 derbitas. Kärnorna värderas allmänt. De ätas 

 endast råa, men kunde beredas på flera sätt, 

 såsom mandlar. Indianerna tilltaga en välsmak- t| 

 lig välling af dem. Veden gifver klar och hei \ 

 eld, med goda kol, och är dyrare än alla andra 1 

 slag, nästan dubbelt öfver god Ek. Bränderna |i| 



*) Detta Träd, som vanligen föVökes genom frön, kan 

 afven fortplantas genom afläggare. Redact. 



