345 



De gamle trodde, alt ryggmergen var huf- 

 vudsätet lör flera sjukdomar, isynnerhet fÖr con- 

 vulsiva och paraly tiska affectioner ■■'^. Af sednare 

 tiders författare *•*) synas några grunda sina 

 uppgifter mera på hypotheser, än på facta; men 

 andra hafva lemnat upplysande forskningar uti 

 detta för pathologien så vigtiga ämne. 



Sednast hafver D:r Abercrombie **••'") anfört 

 händelser, som förtjena all uppmärksamhet, så 

 väl för deras större antal och olikheter sins- 

 emellan, hvilka utvisa huru många affectioner. 



Nervenknoten auf die Evzeugung pathologischer Zu- 

 stände in den Urinwegen. 



*) Alexander TEALLiATfus påstår, att lamhet uti extre- 

 inileterna endast hade sin uppkomst uti hjeinan, när 

 sjukdomen var åtföljd af lamhet uti någon del af 

 hufvudets organer, såsom uti tungan eller uti ögo- 

 nen; och att, när dessa delar ej tillika voro förla- 

 made, sä berodde lamheten af en sjuklighet uti 

 ryggmergen. Galetjus är nästan af samma tonke. 

 Det är först efter Halleks tid, som man upphört 

 alt anse medulla oblongata, ryggmergen, ganglierna 

 och alla nerv-plexus för fortsättningar af stoia hjer- 

 nan, och denna för medelpunkten af det sensibla 

 systemets alla verkningar, så väl på det organiska, 

 som animala lifvet. 



**) Fraxk. , Pott, Camper, Armsteong, Soemmeeing, 



COPELAND, LVDVIG, AsTRUC , PlOVQVET , PoETAL, 



Brera, Ranchetti, Brown, Harles, Fleischman, 

 Vepfer , Budgen , Saltzmax , Camerarius , Sprengei. 

 ra. fl. En händelse af Olof af Acrel är införd uti 

 Svenska Vetenskaps-Academiens Handlingar lo Ban- 

 det. 



***) The Edinburgh Medical and Surgical Journal, 

 VohXL. 1818 and Vol. XLI. 1819. Denna afhand- 

 ling är öfversatt pä tyska under titel af: Johan Aber- 

 cbombie TJeber die Rrankheiten des Gehirns und des 

 E-iickenmarks, von Fe. de Blois.' — Mit einem Anhange 

 iiber Geschwulste ira Gehirn, von Prof. Fredric Nasse. 



